![Selline näeb välja elus ja hästi talvitunud roos.](http://f10.pmo.ee/1YVMzVKIsszpxXd0n2rL5ZrH_vk=/2076x1300/filters:focal(719x182:1919x2559):format(webp)/nginx/o/2024/05/03/16045399t1hf801.jpg)
Tänavu on roosidel väga palju talvekahjustusi. Kuigi lumikatet jagus, olid külmakraadid mõnel ööl siiski nii kanged, et looja karja läksid ka kõige vastupidavamad sordid.
Tänavu on roosidel väga palju talvekahjustusi. Kuigi lumikatet jagus, olid külmakraadid mõnel ööl siiski nii kanged, et looja karja läksid ka kõige vastupidavamad sordid.
Kui sügisel võib roose tagasi lõigata, kuigi seda pole mõtet teha väga madalalt, siis kevadel lausa tuleb, sest talvekahjustuste ulatus on selge. Lõigates hoiame taime elujõulisena. Sel aastal on aedades palju mustaks tõmbunud roosioksi, mida paljud aiapidajad alles hoiavad, lootuses, et ehk saab neist veel asja.
Kogenud silm eristab elutuid võrseid elusatest juba värvi põhjal, ent kui kahtlete, tasub teha testi – lõigates või murdes ettevaatlikult oksaotsi. Kui need prõksudes murduvad ja on seest pruunid, on oks kuivanud ja surnud. Samuti võib küünega koort kraapida – kui kraapides jääb alles heleroheline triip, on võrse elus. Samuti on indikaatoriks pungad – need on üksnes elusatel okstel ja peaksid olema nüüdseks juba veidi puhkenud. Kui okstel punakaid pungi näha pole, on oks surnud.