12-aastane Roosi on üks neist koertest, kes veedab oma vanaduspõlve MTÜ Aita Mind Koju hoole all. MTÜ eestvedaja Irmeli Grönberg nimetab seda viimaseks peatumispaigaks, sest vanu koeri ei taha keegi. Ja neid koeri tuleb üha juurde.
Tellijale
8 aastat ketis virelenud koer Roosi ootas surma, kuid ühel päeval võttis tema elu uskumatu pöörde
MTÜ Aita Mind Koju on väike ja kodune varjupaik Kilingi-Nõmmel, mis juba viis aastat on pakkunud kodu vanadele ja invaliidkoertele ning ajutist peatuspaika koduotsivatele koertele. Varjupaiga põhiline eesmärk on kodutute koerte sotsialiseerimine, ravi ja neile uue kodu leidmine, lisaks on seal kodu leidnud invaliidkoerad ja väga vanad koerad, kitsed, haned, kassid ja kõikvõimalikud muud loomad ja linnud.
MTÜ eestevdaja Irmeli Grönberg ütleb, et vanade koerte jaoks ongi see justkui lõpp-peatus, sest eakaid ja väeteid koeri keegi adopteerida ei taha. «Mulle tuli neli ja pool aastat tagasi 10-aastane sakslane. Nüüd on ta 14 ja pool. Nii vana koera ei võta ju keegi.»